ONE SPRING NIGHT
- 29. RÉSZ -
Jeong In-ssi.
Maga is...
el fog minket hagyni?
Ha így van, még mindig nem késő.
Rendben van.
Ezt...
hogy érted?
Hm?
Mit akarsz ezzel mondani?
Mi van veled?
Megbízhatok...
az érzéseiben?
Mondja meg.
Soha...
nem fognak megváltozni irántam az érzései?
Ezt most...
úgy értsem, nem tud megbízni bennem? (többnyire megint magázódnak)
Azt kérdem, vajon megbízhatok-e.
Azt gondolja, meg fogok változni?
Nem tudom.
Honnan tudhatnám!?
Túl sokat ivott. Beszéljünk holnap.
Nem tudsz válaszolni.
Értem.
Jeong In-ssi.
Túl sokat ivott ma.
Kérem, próbálja megérteni.
Csak ma...?
Vagy máskor is így lesz?
Mi mást tesz még, ha sokat iszik?
Van más részeg szokása is?
Egész idő alatt... Ji Ho-ssi titokban panaszkodott rám?
Nem, egyáltalán nem.
Akkor, nem tartja még furcsábbnak, hogy hirtelen így viselkedik?
Ezt...
Az igazat megvallva, Yu Mi...
Az kicsoda?
Talán
Eun Woo édesanyja?
- Nem tudom, jó-e ha elmondom... - Ne mondja el.
Nem akarom hallani.
Elmegyek.
Jeong In, mi történt?
- Majd felhívlak. - Hé!
Mi történt?
- Mondtam, hogy felhívlak. - Mi történt?
Jeong In.
- Jeong In, hé. - Semmi gond. Jól vagyok.
Majd felhívlak. Bocs.
GI SEOK
WOORI PATIKA (MI PATIKÁNK)
Iszogattam otthon egy kicsit.
Iszogatás közben...
Miről van szó?
Csak eljöttem.
Ittál, ezért eszedbe jutottam?
Nos, ez is lehet az oka.
Hol jártál?
Minek kérded, tudod jól.
Tényleg visszafogadnál?
Egyszer elárultalak.
Mégis folytatni tudnád velem?
Mi van, ha újra elárullak?
Hogy értsem ezt?
Ahogy hallottad.
Lehet, hogy megint megváltoznak az érzéseim.
Egyszer már megtörtént, másodszor nyilván könnyebben megy.
Mit gondolsz?
Bíznál bennem?
Bíznék benned.
Miért nincs még itt a gyógyszerész úr?
Megpróbáljam felhívni?
Ne háborgasd. Szólt, hogy ma késni fog.
- Jó napot. - Jó napot.
Igen, rendben.
YEONG JAE
- Igen!? - Dolgozol?
Még nem.
Nagyon sokat ittál tegnap.
Az éjjel...
Hogy jutott haza Jeong In-ssi?
Nem emlékszel semmire?
Nem mindenre, de...
Ugye, nem mondtam neki semmi hülyeséget?
Elment az eszed?
Azt mondtad neki, nem bízol benne,
és megkérdezted, elhagy-e majd téged és Eun Woo-t.
Hogy én ezt mondtam? Jeong In-ssinek?
Hát akkor? Talán nekem?
Úgy tűnt, alaposan félreértett,
ezért, hogy őszinte legyek, megemlítettem neki Yu Mi-t...
Ne már! Minek kellett felhoznod?
Nem tudtam elmondani, mert nem hagyta.
Nem akarta hallani.
Minek mutattad, ha el akartad rejteni?
Teljesen elment az eszed.
Hívnak...
- Azt hiszem, letették. - Ó, köszi.
Nem az! A csoportvezetőnek megint nem tetszett a jelentésem.
Totál felhúzott vele,
ezért csak feltuningoltam itt-ott, és visszavittem neki.
- Kikelt magából, mi? - De még hogy!
Mindig ezt csinálja.
Egyszer engem is rajtakapott.
Tudod, mit mondott?
"Mint mondják,"
"mindig az első a legjobb."
"Mindig az a legjobb döntés, amit elsőnek hozunk."
Maga jobban ismeri, ugye?
Volt vele dolgom bőven.
Mi az? Azt hitted, Yoo Ji Ho lesz?
Dolgozol, pedig egész éjjel nem aludtál,
és még az ebédet is kihagytad.
Szóval, mire jutottál?
Nem jutottam semmire.
Mi nyugtalanít a legjobban?
A gyerek anyja?
Mi van, ha még mindig odavan érte?
Ez képtelenség.
Ha maradt volna egy fikarcnyi érzése is iránta, Ji Ho-ssi... ehh, tényleg hibbant lenne.
Nincs benne önérzet?
Na és Gi Seok oppa?
Kwon Gi Seok-nál megszállottságról van szó.
Ji Ho-ssi azt mondta, nem tud bízni bennem,
oppa pedig, hogy bízik.
Nem fordítva kellene lennie?
Lehet, hogy amúgy van megírva.
Túl messzire mész.
Mindenért Yoo Ji Ho-t fogod hibáztatni, és elfutsz?
Fontolgatom a lehetőséget.
Annyit megállapíthatok...
hogy úgy tűnik, nem láttam tovább annál, ami előttem volt.
De tudod...
mindent tudni a másik múltjáról,
nem mindig jó dolog.
Néha jobb megjátszani a tudatlant, és fátylat borítani a múltra.
Miközben gyanakszunk egymásra?
Yoo Ji Ho talán meg tudja tenni,
de téged ismerve, te nyilvánvalóan nem.
WOORI PATIKA
- Szép napot! - Köszönöm. Önnek is.
- Parancsoljon. - Köszönöm.
- Yun Mi Sun következik. - Igen.
Tessék.
- Étkezés közben kell bevenni. - Rendben.
Szia.
- Beszéljünk valahol máshol. - Miről van szó?
Halló?
Hm, Jeong In-ssi.
Hm!?
Sok dolgom volt, ezért nem tudtam eddig visszahívni.
Nem gond.
Ugye, biztonságban hazaért tegnap?
Nos...
valahogy... túl sokat ittam...
Mérges rám, ugye?
Elég sokat ittam az este, de...
Tudom, hogy hibát követtem el. Tudom...
Nos...
Sosem szoktam ilyen lenni, nem szoktam, de...
Először is, találkozzunk. Beszéljük meg személyesen. Máris át tudok menni...
Vagy találkozzunk nálam?
Nem. Találkozzunk csak a kávézóban.
Szia, anya.
Kértelek, hogy szólj, hazajössz-e, vagy én látogassalak meg.
Ne haragudj. Kicsit sok volt a dolgom.
Miért? Történt valami?
- Megint mondott valamit apa? - Olyan cirkuszt csinált!
Amúgy, miért olyan kedvetlen a hangod?
Nem is.
Megkereslek ha vége az órádnak.
Annak már régen vége.
Ó, tényleg.
Azért hívtalak, hogy
arról a fiúról beszéljünk.
Majd máskor.
Átmegyek a szabadnapomon. Akkor beszélhetünk.
Minek addig várni...
Anya, most nem igazán tudok telefonon beszélni.
Majd felhívlak, mielőtt mennék. Le kell tennem.
Elkövettem valami hibát Jeong In-ssivel szemben.
Milyen hibát?
Úgy tűnik, megkérdeztem, el fog-e hagyni engem és Eun Woo-t.
Ilyen gondolataid voltak?
- Ugyan, dehogy! - Akkor minek kérdeztél tőle ilyet?
Hisz tudja, milyen részeg voltam tegnap!
Beleőrülök, komolyan!
A változatosság kedvéért, embernek tűnsz. Nagyon helyes.
Mi helyes?
Robotként éltél, mintha összedőlne a világ,
ha kicsit is elereszted magad.
Ettől megbízhatónak látszol, de embernek nem.
- És ez rossz? - Hát jónak nem jó.
Amit eddig mutattál neki, az nem a színtiszta Yoo Ji Ho.
Próbáld cáfolni.
Nos, előbb... Mit tegyek most Jeong In-ssivel?
Még téged is zavar a múltad,
úgyhogy Jeong In-ssinek sokkal rosszabb lehet.
Ne várd tőle, hogy mindent megértsen. Az az önzés legrosszabb formája.
Nincs mit mondania, vagy nem tud mit mondani?
Átfogalmazzam a kérdést?
Azt kérdezem, nincs mentsége,
vagy eggyel sem tud előállni, mert nem emlékszik semmire.
Mindkettő.
Még ha olyan részeg volt is,
van annak értelme, hogy semmire sem emlékszik a történtekből?
Tudom, hogy kifogásként fog hangzani, de
azért hibáztam, mert túl részeg voltam. Azt hiszi, komolyan ezt gondolom önről?
Mit gondol hát rólam?
Sajnálom.
Tényleg nagyon sajnálom, de
soha, egyetlen egyszer sem fordult meg ilyen a fejemben.
Komolyan...
Hogy elhagyna minket...
még felhozni is szégyellem.
Nekem soha még csak eszembe sem jutott olyan.
Látod!?
Csakhogy...
azt kérdezte tőlem, hogy én "is" elhagyom-e majd.
"Maga is el fog minket hagyni?" Ez volt a kérdése.
Tudom, hogy szőrszálhasogató vagyok.
Lehet, hogy túl sokat képzelek mögé.
De őszintén szólva, számomra úgy hangzott, mintha...
"Talán maga is olyan, mint ő?" - lett volna a kérdés.
Tudom, hogy nem ez volt a szándéka.
Mint mondtam, csupán számomra hangzott úgy.
Az, hogy a sebei
az idő múltával teljesen begyógyultak,
soha még csak eszembe sem jutott.
Ennek ellenére, nem tudom az egészet félresöpörni,
azt gondolván, hogy öntudatlanul mondta, mert részeg volt.
Fogalmam sincs, hogy tudnám...
Ez annyira...
Ez annyira kétségbeejtő számomra, mivel nem emlékszem mindenre.
Ezért nem tudok se mentegetőzni, sem megcáfolni, vagy rendesen bocsánatot kérni.
Azt sem tudom, hol kezdjem a bocsánatkérést.
Mi van, ha még több félreértéshez vezet?
Ez komolyan az őrületbe kerget.
Nem bocsánatkérést akarok.
Az előbb...
azt mondta,
bármennyire igyekszem is hátrahagyni a múltam és a sebeim,
nem tehetek a kétkedésemről.
A nyugtalanság, amiről magam sem tudtam, előtört belőlem. Ennyi az egész.
Rám is igaz.
Elárultam akivel jártam,
és te tanúja voltál ennek.
Túl messzire mész.
Kétkedem, akárcsak te.
Tudom,
hogy nem vagy teljességgel bizalmatlan felém. Tudom,
de annak ellenére, hogy tudom,
mégis nyugtalanságot érzek.
Bár kitárhatnám a szívem, hogy beleláss.
A nő, akit próbáltam eltolni magamtól, azt gondolva, túl jó mellém...
megannyi nehézségen ment keresztül, csak hogy velem legyen.
Hogy kételkedhettem volna az érzéseidben?
Nem te,
hanem én vagyok, aki kételkedik.
Mondtam neked,
hogy sóvárogtam utánad.
Tudom, hogy el akartál tolni magadtól,
de én csak arra tudtam gondolni, hogy nem tudlak elengedni.
Talán a mohóságom lehet az oka,
hogy olyan gyorsan vetettem bele magam.
Igen!?
Jang képviselő velünk akar vacsorázni.
Hé, ne tégy úgy, mintha nem lenne más nő a világon.
Szedd már össze magad! Ne legyél akaszkodó vesztes.
Tényleg össze kell szednem magam.
Úgyhogy még nem állok készen.
"Még"?
Ezek szerint határoztál, hogy tovább lépsz.
Nem tart sokáig.
Ami a vacsorát illeti Jang képviselővel, próbálja meg kicsit elhalasztani.
Hajlandó vagy találkozni a lányával?
Miért ne?
Bár attól függ, hogy rendeződnek el a dolgok Jeong In-nel.
Mit tehetek, hogy megbocsáss nekem?
Mondtam, hogy velem van a probléma, nem veled.
Nem azért mondom, hogy még rosszabbul érezd magad.
Szívből szeretlek.
Azt gondoltam, nem számít más, csak a szerelmünk.
Ostoba módon, azt hittem, mindent képesnek kellene lennem megérteni...
Nem.
Még csak nem is gondolkodtam. Csupán feltételeztem, hogy minden működni fog.
De...
annak ellenére, hogy csak egy rövid percre
hozakodtál elő a múltaddal,
a szívem elcsüggedt.
Mintha belefutottam volna abba, amit kerülni próbáltam.
Ezért ébredtem rá,
hogy az érzéseim...
talán még nem tartanak ott.
Bármi történjen is,
amikor az ember ráeszmél a saját hibájára,
először mindig menekülni próbál előle.
Így érzek most én is.
Azt hiszem, időre van szükségem, hogy magamba mélyedjek.
Tudom, hogy annyiban hagyhatnám,
és talán neheztelsz rám, amiért nem vagyok megértő,
de sajnálom.
Máskor nem okoz nehézséget, de most még hazudni is képtelen vagyok.
Nem akarom megjátszani a jó fejet,
és tettetni, hogy jól vagyok.
És azt sem akarom, hogy te ezt tedd.
Igazad van.
Megtévesztettem magam és másokat,
de nem a múltam utáni vágyakozásból,
hanem félelemből.
Ez tény, amit nem tagadhatok.
Mégis, nem tudom...
Nem azt mondom, hogy nem értem, mit érzel.
Akkor valószínűleg, azt is tudod, most mit érzek.
Biztos azt is tudod, mit akarok mondani.
Lee Jeong In.
Kimondom újra, most, hogy teljesen józan vagyok.
Ne hagyj... el minket.
HAMAROSAN KEZDŐDIK A 30. RÉSZ
- 30. RÉSZ -
Igen!?
Apa.
Igen!?
Mikor jössz el, apa?
Mikor jössz haza?
Gyere hamar.
Rendben. Máris megyek.
Én is meg voltam lepve.
Tulajdonképpen ő vigasztalt engem.
"Képes lennék erre, ha a helyében lennék?"
Csak erre tudtam gondolni hazafelé.
Apád nem is hitt nekem, amikor elmondtam neki.
Hogy hinné ezt el bárki is?
Sosem beszéltem róla, de én is nagyon aggódtam.
Hogy tudott olyan megértő és kedves lenni?
Meg kell köszönnöd neki.
Most aztán még magabiztosabbnak kell lenned.
Azért választott téged, mert bízik benned.
Meg kell mutatnod, hogy méltó vagy a bizalomra.
Most meg mi ez a tekintet?
Semmi.
Biztosan nálunk is jobban meg van lepve.
Apa.
- Hm? - Sunsengnim...
Ideje elaludnod.
Menjünk el megint valahová sunsengnim-mel...
Jól van, most már aludj.
- Itt van ez. - Nem. Idd csak meg.
Amúgy, hogy van Ji Ho?
Egész jól.
Jól van?
Igen.
Szóval, jól van...
Tudtál róla?
Mondhatjuk.
Kitől?
Jeong In-ssitől?
Legyél ott a barátod mellett.
Kezdettől nehéz helyzetben volt.
Anya.
Miért vagy olyan nyúzott?
Dehogy vagyok.
Sajnálom. Át akartam menni, de sok volt a munkám.
Nem azért vagyok itt, mert eluntam a várakozást.
De... Rosszul érzed magad, vagy mi?
Dehogy.
Várj meg, hozok magunknak kávét.
Nem tudom, hogy helyes-e ezt tenni.
Az igazat megvallva, még mindig nem vagyok benne biztos.
De hát... azt mondod, nélküle nem lehetsz boldog,
úgyhogy semmi más nem számít.
Még nem mutattad be nekem illendően,
de a találkozás az édesanyjával sokat elárult róla.
Még mindig számos akadályt kell legyőznöd.
Az esküvővel még nem lesz vége.
Nehezebb lesz, mint gondolod.
Lehet, hogy lesz olyan, amikor megbánod a döntésed.
Ehh, aigoo!
Még azt hihetné valaki, azért sírsz, mert szomorú vagy.
Tudom, hogy ez az egész próbatétel nem volt könnyű számodra.
De lesznek még legyőzendő akadályok.
Az én hozzájárulásom még nem minden.
Tudom.
Várjunk.
Ugye...
történt valami?
Csak örülök, ez minden.
Örülök, anya.
Köszönöm.
Az apád
amúgy sem hallgat rám soha,
úgyhogy kettőtöknek kell lassacskán meggyőznötök.
De azért ne legyél hozzá undok.
Hogy érted?
Az a férfi, a helyzete miatt
nem fog tudni magabiztosan beszélni.
Ez nem így van.
Hogyne lenne így?
Te semmivel sem vagy jobb nála.
Kettőtök közül, benned van több kivetnivaló.
Miféle kivetnivaló?
Tudod te, milyen az, szülőnek lenni?
Az élet legnagyobb leckéjét
akkor tanulja meg az ember, amikor gyermekeket nevel.
Ő sokkal érettebb nálad.
Ez meg mi volt?
Semmi.
Istenkém!
Hazamehetsz, ha terveid vannak.
Nincsenek.
Tényleg nincsenek.
Megint visszatért a régi önmagához.
Tudtam, hogy így fogsz rám nézni.
A nővérem volt, aki szakított? Lee Jeong In?
Helyesebben szólva, szünetet tartanak.
Ji Ho kétségei, amikkel maga sem volt tisztában, előtörtek,
Jeong In-ssi pedig nagyon magára vette.
És akkor? Mit mondott Yoo Ji Ho-ssi?
Semmit, csak maga alatt van.
Szégyelli magát.
És ezzel be is éri?
Mit tehetne? Most minden Jeong In-ssin múlik.
Aigoo, ezek ketten tök egyformák! Ahh!
Miben egyformák?
A nővérem épp elég traumát szenvedett maga is.
Szerinted mi lesz?
Én, természetesen megértem Ji Ho-t,
de azt is látom, hogy Jeong In-ssi miért csalódott.
Nekünk is szakítanunk kellene.
Te Yoo Ji Ho barátja vagy, nem?
Én nem lehetek hűtlen a nővéremhez.
Ez meg mi?
Ez a családunk jelmondata. Miért?
Miért ők diktálnak a kapcsolatunkban?
Az elveim diktálják ezt.
Ez tényleg... abszurdum.
De... miért is?
Na de...
Azt hittem, a hirtelen meghívás békülést jelent.
Még Jae In sincs itthon.
Mi folyik itt?
Nem akartam, hogy halljon minket,
ezért mondtam neki, hogy hagyjon minket magunkra.
Belefájdul a szám az ismétlésbe.
Nem válok el tőled.
A válásunk...
elkerülhetetlen.
Nem maradt más, mint hogy vagy elváltként végzed,
aki lemondott az apai jogairól, vagy beidéznek bántalmazásért...
- Hé! - Nem fejeztem be.
Tetejében,
feljelenthetlek szexuális erőszakért is.
Döntsd el!
Muszáj megint a szádba rágnom?
Gondolj arra, ha majd megszületik a baba.
Örülne egy bűnöző apának? Képes vagy szégyentelenül kijelenteni?
Mondjak le az apai jogomról?
Ezzel azt kéred, tagadjuk meg egymást.
Mondd, lehetséges ez egyáltalán?
Lehet, hogy ez jön szívből.
Ha majd elég nagy lesz hozzá, hogy különbséget tudjon tenni jó és rossz között,
nem fog ő maga is megtagadni?
Ez az utolsó esélyed.
Töltsd ki a válási papírokat, és hozd el.
Menj el. Menj már!
Rendőrt kell hívnom?
Jó, rendben. Elválok.
Megteszem.
Nem te válsz el, én válok el tőled!
Rendben, bánom is én!
De addig nem, míg meg nem születik a baba.
Nem hallottál még
a szülésre való felkészülésről?
Csupán vigyázok rád.
Elég a baromságokból.
Nincs jogod látni a babát. És most ereszd el!
D.U. 8 ÓRA A SZERELEM IDEJE
Mondd meg unninak, hogy jövő héten átmegyek.
Nagy unni helyett nem Yoo Ji Ho az előbbre való?
Egyre jobban színészkedsz.
Gondolkodási időre van szükségem.
A hazudozásban is jobb vagy.
Minek gondolkodni, amikor már ő tölti ki a gondolataidat?
Menned kellene.
Ezért van az, hogy a megbántottak kegyetlenebbek tudnak lenni.
Mi a fenéről hablatyolsz?
Ahogy Kwon Gi Seok apja bánt veled,
alaposan megsértette a büszkeségedet.
Yoo Ji Ho-ssi most sokkal nehezebb helyzetben van,
de te is hátat fordítasz neki.
Hé! Ő legalább annyira megbántott engem.
Ennek ellenére magamba mélyedek,
de hogy ne bosszantanának azok a szavak?
Vannak elveim, ha nem tudnád.
Jó, rendben. Akkor folytasd, csak így tovább.
Ennyi erővel fel is mondhatsz.
Életemben először utálom a munkámat.
Az emberek folyton visszakérdeznek, hogy mi a foglalkozásom,
és nem engedhetem meg magamnak a legkisebb hibát sem.
Nem mintha kitörhetnék ebből a mókuskerékből.
Egyszerűen...
ilyen az életem.
Csupán eszembe jutott, ez minden.
Nem áll utadba senki, csak te magad.
Nem úgy értettem.
Mi az?
Hé! Vége van köztetek Jeong In-ssivel? Teljesen?
- Mi az már? - Még Kwon Gi Seok is tudja.
Mi ütött Jeong In-ssibe? Máris elmondta neki?
Csak nem, hogy újra összejönnek?
Elmegyek egy kis időre.
Nem.
Azt mondtam, nem.
Yoo Ji Ho.
Minek köszönhetem ezt a meglepetést!?
Beszélni akarok magával. Találkozzunk.
Attól tartok, terveim vannak estére.
Talán majd máskor. Majd szólok, ha ráérek.
A földszinten vagyok. Nem tart sokáig.
Hé!
Mit keresel itt ilyenkor?
Nem hozzád jöttem. Menj csak vissza dolgozni.
Akkor, Gi Seok-hoz?
Azért, mert felhívtalak?
Csak zagyváltam. Nem is tudom, hogy igaz-e.
Hé! Ne keverj bajt, rendben?
- Jó napot. - Ehh.
Meglehetősen el lehetsz keseredve,
hogy így felkerestél.
Ki vele, mi az?
Megmondtam már,
hogy hagyja békén Lee Jeong In-t.
Ki mondta, hogy tettem valamit?
Hyeon Su volt?
Mit tehetnék, hogy kiiktassam Lee Jeong In életéből?
Tudod,
ügyelned kellene rá, mit beszélsz.
Megmondtam, hogy csak egyszer leszek elnéző.
Elfelejtette?
Eszes kölyök létedre, tényleg pocsék a memóriád.
Megmondtam,
hogy akkor adom fel, ha te is feladod.
Azt hiszi, ha én feladom,
újra összejönhet Jeong In-ssivel?
Mondtam én, hogy megteszem?
Yoo Ji Ho, te piszok!
Mi az?
Mitől tűnsz olyan meglepettnek?
Ismersz engem.
Az én célom téged legyőzni.
Bár, persze...
örömmel elfogadom Jeong In-t, ha visszajön hozzám.
Végtére is feleségül akartam venni.
Ez egyfajta viszonzás a szüleinknek, akik még mindig azt akarják, hogy összeházasodjunk.
Nem lenne ebben... semmi rossz.
Te nem ismered őt.
Ő nem az a típus,
aki beérné csupán szerelemmel.
Lásd, kivel járt egész idő alatt.
Nem árulkodó?
Te nem leszel képes kezelni őt.
A te nyamvadt kis románcod
sehol sincs az ő szintjéhez képest.
Szemétládának tűnök?
Miatta váltam ilyenné.
Én ilyenné váltam, de ami téged illet...
szörnyen érzem magam miattad.
A te jövőd már a csatornában van.
Ha igazán aggódik miattam, hálás vagyok érte.
Amit most mondani fogok, nem figyelmeztetés,
hanem fenyegetés.
Maga is épp olyan eszes, így bizonyára emlékezni fog rá.
Megmondtam, hogy sok mindent elnézek,
kivéve, ha a fiamról van szó.
Már megint ezzel jössz?
Nem veszed észre,
hogy a fiad az egyik legnagyobb gyengeséged?
Ha jól használja az ember, a legerősebb fegyverré válhat.
Azok illegális fotók...
rólam és a fiamról...
Hogyan hasznosítsam őket?
Amint hallom, az apja készíttette őket.
Jeong In-ssi kedvéért annyiban hagytam a dolgot,
de nem azért, mert nincsenek elveim.
Van merszed...
épp az apámat provokálni?
Mint mondtam, én nem félek semmitől.
Ha a fiamról van szó, sohasem félek.
HOGY KÉSZÜLJÜNK FEL A BOLDOG IDŐSKORRA
Óh, Gi Seok.
Ó, igen, apuka! Elnézést, hogy nem hívtam gyakrabban.
Semmi gond. Tudom, hogy te is elfoglalt vagy.
Apuka... Tudna rám szánni egy kis időt ma este?
Miért kérded?
Meg kell beszélnünk valamit?
Természetesen.
Azt mondta, kitűzi számunkra a dátumot Jeong In-nel.
Apuka?
Ó, igen.
Az esküvő időpontját, persze. Ki kellene tűznöm.
Rendben. Hol és mikor találkozzunk?
- Minden jót. - Viszlát.
Üdvözlöm.
Elnézést...
Mit adhatok?
- Jó napot! - Ó, de régen láttam!
A gyógyszerész nincs most bent.
Értem.
- Akkor, viszlát. - Kér egy csésze teát?
Nem szükséges, de köszönöm.
Akkor, minden jót.
Igen. Nos, én már úton is vagyok,
úgyhogy, apám is elindulhat úgy 20 perc múlva.
Úgy tökéletes lesz az időzítés.
Persze. Akkor később találkozunk.
Nocsak! Kwon elnök még mindig bent van?
Igen, volt egy kis elintézni valója.
Értem.
Már jön is.
- Mit csinálsz még itt? - Én is épp indulok.
Hogy van a sérülése?
Csupán egy rándulás. Jól vagyok.
Akkor menjen csak.
Van valami terved mára?
Elnézést, de találkozóm van.
Mondani akart valamit?
Csak nekem van mondanivalóm?
- Rendben. Menj csak. - Rendben.
Mit ennél vacsorára?
Itt minden van, csak választanod kell.
Mi az?
Napoljuk el.
De már eljöttél idáig.
Jól van, rendben. Nem kérdezem meg, mi történt. Oké?
Nem arról van szó. Sietnem kell vissza a patikába.
Amúgy is mindjárt bezár.
Mégis. Különben sem vagyok éhes.
Majd találkozunk.
Ennyire éhes vagy?
Ketten vagyunk, minek rendeltél ilyen sokat?
Azt gondoltam, segít hamarabb meggyógyulnia.
Akkor, ne okozz nekem gondot.
Bocsánatot is akartam kérni.
Egyébként, Jeong In felhagyott a kóborlással.
Mit mondtam önnek? Csak szánalmat érzett iránta.
Akkor, visszatér hozzád?
Ez önön múlik.
Döntse el, milyen állást ajánl fel az apjának.
Te tényleg...?
Apuka, megérkezett?
Mi folyik itt?
Nos...
Nem tudatosult bennem, hogy ugyanarra a napra tettem a találkozót.
Csak akkor ébredtem rá, amikor ideértem.
Fel akartam hívni, de már valószínűleg úton volt, így hát...
Kérem, előbb foglaljon helyet.
Rendben.
Tessék.
Én kimegyek egy percre a mosdóba.
Ez volt a ma esti programod?
Miért nem mondtad, hogy a fiammal találkozol?
Az évek során megtanultam, miről beszéljek, és miről ne.
Ye Seul, késön jöttem, ugye!?
- Sokan voltak? - Igen.
Igazán? Bocs.
Hagyjuk. Viszlát holnap.
- Elnézést kérek, találkoztam odakint Ye Seul-lal... - Ha nem tudnád, ez egy munkahely!
Bocsánatot kérek.
A megértő képességemnek is van határa.
Nem gondolod, hogy ez önző volt tőled?
Noona...
Végezd jobban a dolgod, rendben?
Zárj be rendesen.
Jók voltunk!
Hogy kerülsz ide?
Merre jártál ma?
Azt kérdeztem, hol voltál?
El kellett mennem valahová.
Igencsak nyugodt lehetsz,
hogy csak úgy jössz-mész kedvedre.
Menjünk. Beszélgessünk máshol.
Miről?
Nem azért jöttél, hogy beszéljünk?
Nem.
Akkor hát miért?
Gyógyszerért.
Milyen gyógyszerért?
Mi az?
Olyanért, ami megszünteti a késztetést, hogy felpofozzunk valakit,
és gyógyítja az aggódó és halálosan zaklatott szívet.
Ha nincs, hát hagyjuk.
Choi Liya angol felirata alapján fordította Anyeze
ONE SPRING NIGHT
Valószínűleg Gi Seok-nak is van takargatni valója.
Ha előre tudtam volna, én is készíttettem volna fotókat.
Te most provokálni akarsz?
- Nem szolgállak tovább! - Megőrültél?
Hogy érted, hogy Yoo Ji Ho nem rendes ember?
Megfenyegetett a róluk készült fotókkal.
Lehet, hogy pénzt akar.
Édesanyám találkozni akar veled.
Szeretném magammal vinni Eun Woo-t is.
Nekem kellett volna eszembe jusson. Persze, csináljuk úgy.
Tetszik, hogy úgy tekinted, kettőnk döntése volt.
Mit szólnál egy helyhez az igazgatótanácsban a nyugdíj után?
Hálás vagyok az ajánlatért,
de szeretnék kicsit gondolkodni rajta.
Még mindig duzzogsz?
Semmi esély rá, hogy újra összejöjjetek Gi Seok-kal?
Csak egy kicsit légy türelemmel, apa.
Hamarosan meglátod, hogy boldog életet élek.
Kérlek, bízz bennem.